![](https://digitaltransmedia.digitaltransformers.cat/wp-content/uploads/2019/01/2019-pot-marcar.jpg)
2019 pot marcar l’inici del renaixement de la impressió
Portem dues dècades de revolució digital i els mitjans de comunicació impresos estan entre els sectors més brutalment colpejats pel canvi tecnològic. Molts suposats experts han vaticinat el final del paper… prematurament. En el panorama internacional dels mercats avançats, EUA i Europa, principalment, hi ha creixents indicis d’un prometedor renaixement dels productes impresos. Això sí, transformats, reinventats, reorganitzats, complementats pel món digital, no com a simples continuadors de la cultura editorial del passat. Benvinguts a la nova era de la impressió postdigital.
Imprimir és el “nou mitjà”, afirma en un recent article del web de la prestigiosa Columbia Journalism Review (CJR). Moltes revistes llegendàries han deixat de publicar-se o es van traslladar simplement a la seva versió en línia. Es calcula que en els esmentats mercats avançats les revistes han perdut en els últims anys al voltant d’un 25% de la seva difusió. Però, curiosament, ara apareixen als Estats Units noves capçaleres en paper i el seu nombre supera clarament als títols que es tanquen . Tablet, Politico i Pitchfork Review es troben entre les publicacions digitals exitoses que han fet el camí contrari: s’han aventurat a imprimir. Altres capçaleres com Nautilus, Kinfolk i Califòrnia Sunday Magazine són capçaleres noves que estan tenint gran èxit. Un professor de la Universitat de Mississipí conegut en línia com Mr. Magazine porta una certa comptabilitat de llocs web convertits en revistes impreses, com CNET, Catster, Dogster, Allrecipes o Net-a-porter, algunes de les quals s’han llançat l’any passat. Hi ha 204 noves revistes impreses que s’han llançat des de 2015.
Ruth Jamieson, periodista britànica autora del llibre Print is dead. Long live print, afirma que hi ha una nova simbiosi entre una revista impresa i les possibilitats que ofereix la web.
Les revistes impreses fomenten la idea de comunitat. La impressió és un luxe que el públic demana de manera creixent. La revista ara és una marca, que pot declinar-se en podcasts, multiplicar-se en xarxes socials o desenvolupar tota una aplicació.
La manca d’idees i de risc dels editors i el seu desconeixement de la nova cultura digital és en gran mesura responsable de la caiguda dels productes impresos. Molts han seguit fent els seus productes amb la mateixa cultura editora tradicional. Té sentit que els diaris obrin molts dels seus titulars amb temes que ja han estat publicats digitalment el dia anterior en tota classe de suports? S’està obrint pas l’evidència que els diaris impresos han de revisar els seus plantejaments. Molts d’ells hauran de reconvertir-se a productes de cap de setmana, En els quals es publiquin anàlisi i llargs reportatges que expliquin les raons i els horitzons dels fenòmens que s’estan produint, no només el seu enunciat com una mera notícia.
En els llocs web d’informació, l’extensió més habitual se situa entre 600 i 1.000 paraules, entre altres coses perquè Google no sol posicionar informacions destacades de menys de 300 paraules. La major part de la informació digital és un popurri de reiteracions ad infinitum de les mateixes notícies, barrejades amb tota mena de banalitats i una bona proporció de notícies falses i intoxicacions .
Recents estudis neurològics estan demostrant que en llegir en pantalla el nostre cervell processa de manera diferent la informació, de manera més superficial i amb tendència a quedar escassament fixa en la memòria. Per contra, llegir en paper és molt més favorable per al seu processament, perquè el cervell ho detecta com una cosa més real, que pot categoritzar molt millor. Tindrà això a veure amb el fet que els títols impresos d’Amazon creixen de mitjana un 15% anual? The Economist, una revista bàsicament en paper, és des de fa temps la publicació més influent del món i el seu prestigi i difusió augmenta cada dia.
Un altre fet significatiu és la recent evolució de les anomenades revistes de marca, que han deixat de ser simples catàlegs publicitaris i inclouen continguts que aporten valor als seus clients. Els exemples de Red Bull, ASOS, Benetton o United Airlines són significatius exemples d’aquesta interessant tendència.
Per completar l’article de Miguel Ormaetxea, us oferim el treball La impressió és el nou mitjà, publicat al web Columbia Journalism Review (CJR). CLIQUEU AQUÍ
Per Miguel Ormaetxea / Eco Inteligencia
Foto: cjr.org