![](https://digitaltransmedia.digitaltransformers.cat/wp-content/uploads/2018/09/La-publicitat-discrimina-els-majors-de-50-anys.jpg)
La publicitat discrimina els majors de 50 anys
Tot i representar el 40% de la població espanyola i constituir el motor que tira de l’economia nacional, els majors de 50 anys (no diguem els ciutadans que han superat els 65) tenen una presència gairebé testimonial en els anuncis. En el cas de les dones, la discriminació és encara més escandalosa. En la publicitat, ser dona i major de 50 anys suposa un doble estigma.
Un estudi de Sra.Rushmore ha tret a la palestra aquesta discriminació alhora que incideix sobre el paradoxal de la mateixa ja que estem parlant d’un col·lectiu enorme, en expansió i amb més poder adquisitiu que la resta el que hauria de situar-lo en el punt de mira de les accions comercials dels anunciants.
No obstant això, només el 11% dels personatges que veiem en els anuncis superen els 50 anys . La dada ha estat constatat per l’agència publicitària després d’analitzar una mostra de 250 anuncis de més de 30 marques diferents, dels 10 majors anunciants d’Espanya el 2017, emesos en canals nacionals entre l’1 de febrer de 2017 i el 28 de febrer de 2018, i que representen el 14,4% de la inversió en mitjans gestionada al país.
La visibilitat dels ciutadans sènior és encara menor en el cas dels majors de 65 anys (que suposa només un 3%) o de més de 75 anys (l’1%), si bé representen el 10 i el 9% respectivament a la piràmide demogràfica.
Les dones majors de 50 anys es troben encara menys representades que ells. De fet, no és casualitat que els sectors amb més personatges femenins (Neteja, Moda, Bellesa i Higiene), són també els sectors amb menys persones majors de 50.
Els autors de l’estudi destaquen la incongruència existent en la realitat actual dels majors de 50 anys i la que reflecteix la publicitat, en la qual segueixen predominant els tòpics associats a la vellesa, mostrant a aquest col·lectiu com persones menys actives, més properes a les tradicions i més casolanes. Veure a aquest col·lectiu utilitzant les últimes tecnologies, practicant esport o viatjant és encara poc comú en els anuncis espanyols.
En general se’ls representa com a persones divertides, saludables i feliços però amb poques relacions d’amistat i enganxats als rols de pare/mare, avi/a i espòs/a, sobretot conforme l’edat avança, ja que s’interpreten encara menys papers
Els majors de 50 anys tenen un major protagonisme en la publicitat d’assegurances i finances (on suposen el 35% dels personatges), apostes (amb un 18%) i automoció (14%). Mentre hi ha en un altre tipus d’anunciants la seva participació és gairebé inexistent, com en bellesa i higiene, amb un 4%, o moda, amb el 7%, i altres en què fins i tot desapareixen completament, com és el cas dels productes de neteja.
Concretament, el segment en el qual més personatges d’entre 50-60 anys es detecten és en el sector de l’automoció (38%), seguit dels anuncis relacionats amb apostes (28%). Mentrestant, el major nombre de rols jubilats es localitza en automoció i moda (els dos amb un 26%). Més cridanera és la concentració de perfils de gent gran (més de 75 anys) en les campanyes de telecomunicacions, que sumen el 77% dels personatges d’aquesta edat.
Com a conclusió general, l’estudi de la Sra. Rushmore adverteix que aquest col·lectiu està especialment infrarepresentat en la publicitat i no se li atorga el pes real que pot arribar pel que fa a consum, desaprofitant el seu potencial econòmic.
A més adverteix que la publicitat és un dels sectors en què la discriminació per edat o “discriminació per l’edat” és particularment notable. Si bé l’envelliment de la població general ha iniciat un moviment de major representació d’aquesta població , la realitat és que la publicitat segueix mostrant majorment gent jove com a encarnació del benestar i la felicitat.
Com a metodologia es va utilitzar un qüestionari amb una sèrie de criteris fixos d’anàlisi enfocat en els atributs dels personatges representats i la relació entre ells, destacant el percentatge de visibilitat, el gènere, el sector del producte, la imatge i el paper caracteritzat, entre altres. Així mateix, es va prendre com a punt de partida la investigació “Presència i representació de la gent gran en la publicitat televisiva: el cas espanyol” d’Irene Ramos-Soler i María del Carmen Carretón-Ballester, de la Universitat d’Alacant. Us oferim l’estudi de Sra.Rushmore sobre els més grans de 50 anys CLICANT AQUÍ
Per: Ipmark
Font imatge: Ipmark-Sra.Rushmore – festasarria.cat